BOHEMIAN RHAPSODY
Este amiază la Londra, 7 dimineață în Philadelphia.
În lumea întreagă e timpul pentru LIVE AID.
Wembley salută pe prințul și prințesa de Wales.
Traducerea și adaptarea: Snake_Eyes
LONDRA, 1970.
- Ai pierdut unul, Paki! - Nu sunt din Pakistan!
- Cina e gata. - Nu mi-e foame, mamă.
- Unde te duci? - Mă întâlnesc cu prietenii.
- O fată? - Nu, mamă.
Uită-te la tine. Dă-i mamei un sărut.
- Voi întârzia. - Ca întotdeauna.
Bună, tată. Cum a fost la locul de muncă?
- Pleci din nou, Farrokh? - Freddie, tată.
Freddie sau Farrokh...
Ce diferență are dacă ieși în fiecare noapte.
Te-ai gândit la viitor?
Gânduri, cuvinte, fapte bune. Spre asta trebuie să aspiri!
Da. Văd că pentru tine au funcționat.
- Ce vrei? - Bere.
Mulțumesc.
- Hampi Bong? - Hampi Bong.
- Va fi cunoscut. - Glumești?
- Nu face asta. - Regret, dar asta nu duce nicăieri.
Concerte la școală, în pub-uri...
Trebuie să încerc.
- Ești bine? - Scuze...
- Caut o trupă. - De obicei sunt în spate.
Îmi place haina ta.
E de la Biba.
Lucrează acolo.
Mulțumesc foarte mult.
Cred că are dreptate. Spectacolul nostru a fost de rahat.
- Ar fi putut fi mai bine. - Am altele de făcut sâmbătă seară.
Pot să-ți spun numele lor.
- Mi-a plăcut spectacolul. - Mulțumesc, omule.
Vă urmăresc de ceva timp.
Smile... logic pentru un dentist.
- Ești un astrofizician, nu-i așa? - Da.
Deci tu ești ăla mai inteligent.
- Da, cred că da. - Eu studiez designul.
- Da? - Da. Și scriu cântece.
Poate vă interesează. Doar de distracție.
- Ai întârziat 5 minute. - Cântărețul principal ne-a lăsat.
- Atunci aveți nevoie de cineva nou. - Ai vreo idee?
Ce ziceți de mine?
Nu ai nici o șansă cu acei dinți.
M-am născut cu 4 incisivi în plus.
Mai mult spațiu în gură, o gamă mai bună de voce.
Voi lua în considerare oferta voastră.
- Cânți la chitară bass? - Nu.
Deci m-ai găsit. Pot să te ajut?
Îmi plac astea. Sunt și pe mărimea mea?
Nu sunt sigură. Ăsta e departamentul pentru femei.
Nu există inscripție.
Nu cred că contează. Tu ce zici?
Cred că îți va plăcea asta.
- Ai voie să fii aici? - Nu chiar.
Încă ceva...
Pot?
Arăți atât de exotic.
Îmi place stilul tău. Ar trebui să fim mai curajoși.
Ce zici?
Bună tuturor.
Avem fețe noi. John Deacon, basistul nostru.
Și cântărețul principal, Freddie... Bulsara.
Freddie Bulsara.
- Așa e. - Și Roger, e cel mai tare dintre toți.
Bună, oameni minunați.
Unde este Tim? Cine e Paki?
- Gata, Freddie? - Să-i dăm drumul.
Text greșit!
Învață cuvintele, Freddie!
Ați întârziat.
- În direcția opusă cred. - Zău?
- Mulțumesc, Brian, vrei să încerci? - Nu, faci treabă bună.
Suntem sold-out în fiecare pub la sud de Glasgow,
și acum sunt în deșert și mănânc un sandviș cu șuncă!
Nu suntem destul de ambițioși.
- Ce vrei să spui, Freddie? - Un album.
- Nu ne putem permite un album. - Vom găsi o soluție.
Cât credeți că putem lua pe duba asta?
Sper că glumești.
- E salariul pe trei luni. - Și o dubă perfect de bună.
Nu mai dramatiza, scumpo.
În seara asta înregistrăm un album. Să mergem!
- Nu ți se pare că sun de rahat? - Nu, e bine.
- Putem încerca din nou? - Bineînțeles. Sunt banii voștri.
- Sună mult mai bine. - Trebuie să începem să experimentăm.
Încercați să comutați la stânga și la dreapta.
- Și ultimul în mijloc! - Suntem în creștere!
E în regulă, nu?
- Mai avem timp? - Studioul deschide la 8, încă juma de oră.
Bună, cine sunt acești copii?
O trupă de studenți ce face lucruri ciudate.
- Să facem o demonstrație? - Am stat treaz toată noaptea.
- Noul nume este Queen? - Precum Maiestatea Sa.
Și pentru că este scandalos, deși nu mai mult decât mine.
Cât de nepractic este patul.
E minunat.
Crezi că are potențial?
- Trebuie să plec la muncă. - Nu te las.
Mă întreții tu dacă mă concediază?
Întotdeauna voi avea grijă de tine.
Voi întârzia.
Cât de frumoasă ești.
Când eram fetiță, m-am ascuns în casă și nu m-a putut găsi.
Fată inteligentă.
- Zi-i tatălui că mă bucur de cunoștință. - I-am zis.
- Și mersi pentru un tort minunat. - I-am zis.
Apoi spune-i că fiica sa e o târfă epică.
Freddie, poate să citească pe buze.
Cât l-am așteptat pe Farrokh să aducă o fată frumoasă acasă.
- Farrokh? - Nu ți-a zis că s-a născut în Zanzibar?
Nu, nu mi-a zis.
- Am crezut că s-a născut la Londra. - Da, la 18 ani.
- Suntem Parsi din India. - Mamă...
- Uită-te la astea! - Trebuie să le vedem!
Cu o mie de ani în urmă, Parsi au fugit din Persia înainte de persecuția musulmană.
Într-adevăr? Oribil.
- De ce ați plecat din Zanzibar? - Nu am plecat.
Am fost alungați. Am plecat doar cu hainele de pe noi.
Era un boxer bun.
Trebuia să fie. Oponenții au încercat să-i scoată dinții.
- Câți ani are în poza asta? - 4 ani.
Mercury?
- Nu privesc înapoi, doar înainte. - Acum nu-ți mai place numele de familie?
- E doar un nume de scenă. - Nu, nu este.
L-am schimbat legal. Am un pașaport nou.
- Kash, ce vârstă ai aici? - Nu știu.
A fost înainte de a merge Freddie la internat.
L-am trimis să devină un bun băiat Parsi.
Era prea sălbatic și sfidător, dar pentru ce toate astea?
Gânduri bune, cuvinte bune, fapte bune.
Nu ajungi nicăieri dacă pretinzi că ești altcineva!
Cine vrea tort?
Alo? Un moment...
- Freddie Mercury, la telefon. - Îmi place cum sună.
- Freddie spune că vei fi un om de știință? - Astrofizician.
- Când? - E dentist.
- Nu am fost niciodată dentist. - E dentist.
- Înțeleg. - Inteligent, într-adevăr.
- Ce faci mai târziu? - Temele.
Discutam și noi.
Am un anunț de făcut.
Unul dintre vânătorii de talente
de la EMI ne-a văzut în studio. I-a dat demo-ul nostru lui John Reid.
Managerul lui Elton John.
Vrea să ne întâlnim. Și poate chiar să ne impresarieze.
Glumești!
Nu știam că e hilar, Fred.
- Trebuie să fac impresie, scumpule. - Arăți ca o șopârlă supărată.
- Bravo. Subtil. - Poate să plece.
Mi-o dai și mie pentru slujba de duminică?
Deci asta e Queen. Și tu trebuie să fii Freddie Mercury.
Ai talent. Ca toți ceilalți. Spuneți-mi...
Ce vă deosebește de ceilalți care vor să fie vedete?
Îți spun eu.
Suntem patru ciudați care nu aparțin împreună,
care cântă pentru alți ciudați.
Cei din fundul sălii, care nici ei nu aparțin împreună.
Noi le aparținem.
- Suntem o familie. - Dar suntem diferiți.
Paul Prenter, îți prezint Queen.
Noii noștri clienți. Paul va avea grijă de voi.
- Mă bucur. - Dacă reușesc să vă dau pe radio,
poate reușesc și la TV.
- Top Of The Pops? - Sper că da.
- Și apoi? - E cel mai mare program TV din țară.
Nimeni nu a auzit de voi. Vă admir entuziasmul.
Dacă merge bine, dacă se întâmplă, plănuiesc un tur al Japoniei.
- Vrem mai mult. - Ca toate trupele.
Dar ele nu sunt Queen.
- Înțeleg regulile BBC... - Avem o procedură.
Explicați-i formației, vă rog. Freddie, băieți...
E doar playback. Se cere să mișcați din buze.
- Știm să cântăm la instrumente! - Vrei să fac playback?
- De ce nu putem cânta live? - Publicul nu va observa.
- Noi vom ști. - Aici e BBC, așa se face aici.
Nu fi o pacoste.
Freddie, va fi bine.
Asigurați-vă că nimeni nu se uită la buzele voastre.
- Ce rahat. Aici e BBC-ul. - Eu sunt ușurat.
- Nu mă îndoiesc. - Performanță perfectă.
Camera 2, numai deasupra taliei.
Sus! Camera 2, nimeni nu vrea să privească asta.
Cum e să cânți tuturor acestor oameni?
Când știu că mă ascultă și știu că i-am cucerit
nici dacă aș vrea n-aș putea cânta fals.
Sunt exact ce-am fost predestinat să fiu.
Nu mi-e teamă de nimic.
Așa simt când sunt cu tine.
Nu te mișca.
Stai pe loc!
Tu ești dragostea vieții mele.
Freddie?
Pe ce deget să-l pun?
Pe inelar. Vrei să te măriți cu mine?
Da!
O să-l lași în cutie?
Freddie, e superb. - Promite că nu-l vei da jos niciodată.
- Îți promit. - Indiferent de ce se întâmplă.
Te iubesc, Freddie. Vei face lucruri mărețe.
Noi vom face lucruri mărețe.
Telefonul nu este în furcă.
- Ea e Crystal. - Sheryl!
Da, greșeala mea.
- Unde e toaleta? - Pe hol.
Intrați, simțiți-vă ca acasă.
- Bună, Mary. Ce face tatăl tău? - Bine, mulțumesc.
- Ce este, Brian? - Ai ști dacă ai fi răspuns la telefon.
Nu e un moment bun, băieți.
John Reid ne-a sunat.
- Are un mic turneu în minte. - Nu mic, Brian.
Un tur al Americii!
Albumul este în topuri în SUA!
Da!
Se întâmplă!
Cine vrea să dea o tură?
VESTUL AMERICII
Te iubim, Cleveland!
Te iubim, Houston!
Te iubim, Denver, suntem bucuroși că suntem aici!
- Aveți multă audiență? - Vindem în fiecare noapte.
Aș vrea să fii aici să vezi. Chiar ne plac.
Te iubim, Portland!
Și el are un fund mare!
Te iubim, New Orleans!
Te iubim, Atlanta!
- Roger, vino să saluți! - Te iubim, Pittsburgh!
- Cui îi pasă, îmi e dor de tine. - Ce faci?
Nu te poți distra fără mine.
Nimic nu este interesant ca America.
Salută băieții.
- Așa am să fac. Te iubesc. - Pa, Freddie, te iubesc.
Bună ziua.
- Ai întârziat. - Într-adevăr?
- Stai jos, te rog. - Încântător.
Pentru că suntem cu toții aici, Jim, el e Ray Foster.
Ray, el e avocatul trupei, Jim Beach.
Trebuie să nu-i mai spuneți așa.
- Ăsta e numele lui. - Nu-i mai putem spune Jim Beach.
E absurd și incalificabil de plictisitor.
Miami. De acum încolo, vei fi numit Miami Beach.
Soarele e întotdeauna în spatele tău în Miami Beach.
Dacă toți avem acum nume acceptabile, hai să trecem la treabă.
Avem nevoie de ceva special.
Mai multe hituri, cum ar fi Killer Queen, dar mai mari.
Nu facem pantofi, naibii! Nu putem face un nou Killer Queen.
Nu.
Putem face mai bine.
- Este o operă. - Operă.
- Se pare că se aude cu ecou.
Nu vrem să repetăm aceeași formulă la nesfârșit.
Formulele reprezintă pierderea timpului.
Formulele funcționează. Hai să rămânem la ele.
Pe album îl vom numi
"O Noapte la Operă".
Știți că nimănui nu-i place opera?
- Mie îmi place. - Zău?
- Și mie. - Scumpule, e un album rock and roll.
Dar în proporțiile operei. Tristețea tragediei grecești,
umorul lui Shakespeare...
bucuria nemărginită a teatrului muzical. Experiența muzicală.
- Da. - Mai mult decât alt disc. Ceva...
Pentru fiecare, ceva...
Ceva ce oamenii vor simți că le aparține.
Se amestecă genurile, trecem barierele,
vorbim o limbă străină dacă ne dorim.
- Nu ne poți închide în ghetoul muzical. - Așa e.
Nimeni nu știe ce este Queen, pentru că nu e doar un singur lucru.
Ce crezi, John?
- Sunt de acord cu trupa. - Bineînțeles.
- Și tu... - Miami.
Averea îi urmează pe cei îndrăzneți.
Cu siguranță un om de... un gust unic ca dv
nu se teme de un risc mic.
Nu mă face să regret asta.
Ești amuzant.
FERMA ROCKFIELD, 1975
Aici e studioul de înregistrare?
Ideea era să stăm departe de distracții.
Nu e Ritz, Brian. Nici măcar pe aproape.
- Roger, aici e camera ta. - În regulă.
Freddie, aici stai tu. Camera cea mai mare.
Tu acolo, Brian.
John, tu te duci jos.
John, asta e a ta.
E mai cald într-o cameră mai mică.
Bine.
Asta e foarte bună.
Frumos.
Cum se numește?
"Dragostea vieții mele." Am scris-o pentru Mary.
Dacă zici tu.
Să nu mă înțelegi greșit, Paul...
Mary mă cunoaște mai bine decât oricine.
- Știu cine ești, Freddie Mercury. - Asta crezi?
Nu, nu mă cunoști.
Vezi doar ce vrei să vezi.
Lucrăm împreună, și atâta tot.
- Am făcut tot ce-am putut! - Nu este discutabil.
Nu vă place pentru că doriți melodiile voastre pe album.
- Nu este adevărat. - Atunci ce este?
"Sunt îndrăgostit de mașina mea"?
- Poate că nu e suficient de puternic? - Ce înseamnă "nu e suficient de puternic"?
Am întârziat, despre ce e vorba?
- Despre melodia lui Roger. - Îți cer să fie foarte bună.
Dacă e doar părerea mea, îmi cer scuze.
Atunci cum merge piesa ta nouă?
- Zici că sunt dulce de parc-aș fi brânză. - Este o incursiune.
- În timp ce-ți țin mamelonul... - E o metaforă, Brian.
E ciudat, Roger. Ce faci mai exact cu mașina asta?
Copiii, ne ucidem, dar cine va mai înregistra albumul?
În mod statistic, trupele care se despart nu au parte de eșec.
De ce vorbești despre asta?
Există loc doar pentru o singură regină isterică în trupă.
- Știi de ce te superi, Roger? - De ce?
Pentru că știi că melodia nu este suficient de bună.
Asta e destul de bună pentru tine?
Nu cu cafetiera!
- Și acum? - Foarte bine. Excelent! Îmi place.
- Apasă butonul, Fred. - Știu unde e.
- Cioc, cioc! - Bine.
E bine. Interpretează precum ai scris.
Am făcut deja acea parte.
- Glumesc. - În regulă. Ești mulțumit?
E minunat. Aproape perfect.
- Aproape? - Da, mai dă un pic de rock and roll!
- Întotdeauna fac asta. - Cu tot corpul.
- Cu tot corpul? Am înțeles. - Nu așa!
- Cu suflet. - Ok. Roy, reluăm?
Acum pornește partea de operă.
- Îți va plăcea. - Partea de operă?
- Știu, sună nebunește. - Îmi place, Fred.
- Nu știu, poate funcționează. - Îmi place!
- Ce avem de pierdut? - Nimic.
- Dacă spui tu. - Bine, hai să reluăm.
Dickie?
- Cum a fost? Freddie? - Mai sus.
- Poți să cânți mai sus? - Atunci doar câinii mă vor auzi.
- Încearcă. - Remarca lui Freddie, scuze.
Haide, dă drumul la bandă.
Înregistrarea 24, chestia lui Fred.
- Cum a fost? Mai bine? - Mai sus.
Isuse, de câte ori vrei "Galileo"?
- Freddie vrea câteva duble. - Mai avem bandă?
E pe terminate.
Nu ne mai putem permite. Am întârziat trei săptămâni?
Înregistrarea 26 din "chestia lui Fred".
Încă o dată.
- Am boașele în gât. Am terminat? - Da. Asta este.
Asta este.
Frumos. Excelent!
Isuse...
Nu sunt sigur că ăsta e albumul pe care mi l-ai promis.
Nu. E mai bun decât albumul promis.
E mai bun decât orice album promis vreodată, dragule, e o capodoperă.
- Albumul este bun. - "Capodoperă" sună mai bine.
E scump. Și în ceea ce privește Bohemia...
- Rhapsody. Ce este? - Poezie epică.
- Durează la nesfârșit, 6 minute. - Dacă și cu soția ta zici la fel...
Și știi ce? Îl vom lansa ca single.
Imposibil, nimic peste 3 minute nu intră pe radio.
Și despre ce e vorba? Scharamouche? Galileo? Și chestia cu Ismillah?
Ismillah?
- Bismillah. - Așa, Bismillah.
Despre ce e vorba? A dracu' Bismillah asta!
Poezia adevărată este pentru cei care ascultă.
- Ruinezi misterul dacă totul e explicat. - Și de multe ori vinde!
3 minute sunt standard. John...
Formatul radio este de 3 minute, sunt de acord.
- "Dragostea vieții mele" e single-ul. - Nu.
Atunci melodia lui John "Tu ești cel mai bun prieten al meu"?
Te prinde, e izbitoare...
- Dar "Sunt îndrăgostit de mașina mea"? - Isuse...
O ador.
Pe acest cântec, tinerii pot mări volumul radioului și își pot scutura capul.
"Rapsodia boemă" nu va fi niciodată un astfel de cântec.
Trupa a decis. "Rapsodia boemă".
- Tu ești cel mai bun prieten al meu. - Și banii sunt ai mei.
Bo-Rap. Punct.
Sau plecăm.
Parcul McArthur a durat 7 minute.
- A fost un hit. - Nu discutăm cu Bohemia... Rhapsody.
Dar nu se va permite să cânte la radio o cvasi-operă de 6 minute
compusă din prostii. Bismillah? Rahat!
Suport costurile, așa că am decis!
- Există un temei legal? - Corect.
- Tu ai făcut "Partea întunecată a Lunii"? - Da.
Ador discul ăsta.
Legal? Nu. Ești în avantaj.
Dar opinia publică este o altă chestiune.
Ray Foster e un nume gigant în industria muzicală, dar...
Pentru persoane obișnuite...
menționarea numelui Queen...
are influență imediată.
Mergem cu "Tu ești cel mai bun prieten al meu". Gata!
Nu, știm ce avem. Chiar dacă tu nu știi.
Se numește "Rapsodia Boemă".
Vei fi cunoscut ca omul ce i-a pierdut pe Queen.
Artiști temperamentali. Sunt obligați printr-un contract,
- dar cine știe ce ascunde mintea... - Ține minte ce spun.
Dacă nu-s atenți până la finalul anului nimeni nu va ști despre Queen!
Isuse!
- O scoți din drepturile de autor! - Labagiule!
- Să-ți bagi în cur discurile de aur! - Ai făcut o greșeală, Foster!
Nici măcar nu vei avea un disc de aur, mediocritate!
Și când te gândești că am lucrat cu Hendrix!
Frederick Mercury este cu noi la studio.
- Ce ne aduceți? Noul disc? - Nu ar trebui.
Fructe interzise. Nu mă ispiti.
- "Sunt îndrăgostit de mașina mea". - Cealaltă parte.
- "Rapsodia Boemă"! - Nu știam că-l cunoaște pe Kenny.
- Nici eu. - Nimeni nu vrea s-o pună la radio,
EMI nu dorește să o emită.
- Ce e în neregulă? - Nimic, cu excepția a 6 minute.
- 6 minute? - Doar un nebun ar pune-o.
- Ar trebui să fim nebuni. - Și interzisă total.
S-o ascultăm.
Doamnelor și... doamnelor, exclusiv la Capitol Radio,
premiera "Rapsodiei Boemice"!
EDINBURGH, 1976.
Cât îl mai iubesc. Nu se mai satură.
LIVERPOOL
TOKIO DETROIT PERTH
LONDRA GLASGOW NEW YORK
SANTA-MONICA BOSTON OSAKA
CHICAGO PITTSBURG SIDNEY
RIO
Tom, Jerry, mă auziți?
- Când te voi vedea? - Curând, dragă.
Dă-mi-l pe Romeo la telefon, să-i spun că-mi lipsește.
Ți-e dor de mine?
O întrebare stupidă. Bineînțeles.
- Te iubesc. - Noapte bună.
Neața, șefu.
Curăță mizeria asta și scapă de prietenul tău.
Îmbracă-te.
Brian susține că a fost cel mai numeros public din istorie.
Toată noaptea...
Nu știam dacă înțeleg un singur cuvânt.
Și apoi...
Toată lumea cânta. Mii de oameni.
Toți îți cântau.
Pentru că e adevărat.
Freddie, ce se întâmplă?
De ceva timp, ceva nu este în regulă.
Spune-o...
Spune-o.
M-am gândit mult la asta.
Cred că sunt bisexual.
Freddie, ești gay.
Știu de ceva vreme, dar nu puteam admite.
Ciudat, pentru că m-am așteptat.
Te iubesc, dar... te iubesc, dar am nevoie de spațiu.
Te iubesc, dar am întâlnit pe altcineva.
Și acum, te iubesc, dar eu sunt...
Și este și mai greu, chiar nu e vina ta!
Nu! Nu-l scoate!
Nu-l scoate. Ai promis.
Ce vrei de la mine?
Aproape totul.
Te vreau în viața mea.
De ce?
Noi credem unul în celălalt.
Și asta e de ajuns.
Pentru noi.
Viața va fi foarte grea pentru tine.
LONDRA, 1980.
Ce crezi?
- Și mai gay? - Nu asta, scumpule, casa! Nu e frumoasă?
Mary s-a mutat pe stradă, ca să ne viziteze, pe mine și pe pisici.
Fiecare pisică va avea camera proprie. Dilayla cu bucătăria,
Miko în camera alăturată, Tifany, Oscar, Romeo pe podea.
Camera lui Lily este chiar mai mare decât asta. Este răsfățată.
Cred că acustica nu este bună.
Știam că vei aprecia.
- Rămâi la cină. Orice vrei tu. - Nu pot. Femeie, copii...
Bineînțeles.
Haide, mâncăm de pe podea, e curat.
Altă dată, Fred.
- Alo? - Mary?
- Bună. - Bună, iubire.
Fă ceva pentru mine, dar nu întreba nimic.
- Freddie, ce faci? - Am spus, fără îndoială.
Bine.
Vreau să ajungi la fereastră...
și să privești afară.
- Mă vezi? - Da, te văd.
Acum fă și tu același lucru.
Las-o aprinsă pe-a ta.
- Vino să bei. - Acum?
Imediat.
- E târziu, Freddie. - Haide.
Te rog. Ai ceva de băut?
- Probabil. - Toarnă-ți de băut, iubito.
Ți-ai turnat?
Da.
- Sănătate. - Sănătate.
- Pentru tine, iubire. - Pentru tine, Freddie.
- Noapte bună. - Noapte bună.
- Alo? - Paul?
- Freddie? - Dragă, vreau să organizez o petrecere.
- Pe cine vrei să inviți? - Oameni!
Scutură copacul ciudățeniei și adu-i pe toți care cad pe pământ.
Pitici și giganți... iluzioniști, războinici Zulu, oameni de cauciuc...
mâncători de foc.
Și preoți.
Pentru că va trebui să mărturisim.
- Ajută-mă. - Te-ai depășit.
Mulțumesc, John, mă bucur că îți place.
Se zice că nu poți să cumperi fericirea cu bani, dar o poți dărui.
- Văd că acum ești de acord cu Paul. - E înșelător, mereu pune ceva la cale.
Spuneți, care parte a mașinii este cea mai sexy?
- Maiestate! - Nu, suntem cu toții maiestăți, dragă!
- Sănătate! - Mulțumesc, dragă.
Unde este Mary? - Nu e stilul ei, Freddie.
- E incredibil, nu-i așa? - Dacă spui tu asta...
- Începeți să semănați. - Și ce e rău în asta, Brian?
Asta e o trupă rock, nu Village People.
- Poate ar fi bine să te tunzi într-o zi. - Niciodată. Așa m-am născut.
- Să dansăm! - Da!
Eu nu dansez, Freddie.
- Nu am băut destul. - E petrecerea mea și vă cer să dansați!
Să mergem.
- Prin ordinul Maiestății Regale. - Plecăm.
Doamne, ești plictisitor. Mult mai plictisitor decât Dicky.
De ce te plângi? Ai deja un animal de companie.
Am. Și este credincios.
- Fidelitatea e importantă, nu, Dominik? - Ai grijă, Fred.
- Să mergem. - Unde te duci?
Acasă.
Tocmai am glumit. - Freddie, uneori ești un nenorocit.
Uită de ei, oaspeții așteaptă. Și toți vor puțin Mercury.
Dragilor, e timpul...
să ne facem muci!
Ce curaj ai.
- Adu-mi o băutură și afli. - Poate lucrez pentru tine în seara asta,
dar mai ia-te de mine că îți rup mâna. Este clar?
Îmi pare rău, nu am vrut să te jignesc. Îmi pare rău.
Nu se va repeta. În regulă?
Lasă-mă să-ți cumpăr o bere.
Nu mi-ar displăcea.
Îmi poți spune unde păstrăm berea?
Ești frumos. Îmi plac bărbații în uniformă.
Și mie.
- Prietenii tăi te-au părăsit? - Nu sunt prieteni.
- Doar mă distrag. - Din ce?
Din momentele de așteptare.
Sunt insuportabile.
Tot răul pe care crezi că l-ai lăsat în urmă
vine înapoi.
Știu cum este.
Într-adevăr?
Ce faci cu ele?
Le petrec cu prieteni adevărați.
Se pare că ai nevoie de un prieten.
Îmi place de tine.
Și mie, Freddie.
Caută-mă când te decizi că te placi.
Poți să-mi spui cel puțin numele tău?
Jim Hutton.
- Noapte bună, Jim. - Noapte bună, Freddie.
Sau mai bine zis, bună dimineața.
Dă-l în mă-sa.
Toți pe scenă.
- Hai pe scenă! - Mulțumesc, Chrisy, fii entuziastă.
- Toți? - Da, toată lumea, nu mai aștept.
- Bas? - Nu ai nevoie de asta. Haide, Rog!
- Ce este? - Țineți minte ultimul concert?
Masa ne-a cântat melodiile. Întârziată, dar minunată.
A devenit parte din spectacol. Vreau să încurajez asta, deci...
Am o idee să le includ.
Începe așa.
Țineți ritmul.
- Ingenios. - Mulțumesc, John.
Haideți.
Bun.
Vreau să bateți pe a treia măsură.
Nu vă grăbiți.
Rog, ține ritmul.
Fără Prenter? E neobișnuit să te văd fără clovn.
E neobișnuit să te văd așa ticălos.
Ați prins ritmul. Bun.
- Ce se întâmplă? - Ai știi dacă n-ai fi întârziat.
Dragă, eu sunt interpret, nu ceas elvețian.
- De ce nu cântați? - Iar?
Vrei te rog să-mi zici de ce nu cântați la instrumente?
Vreau să dau audienței o melodie pe care o pot interpreta.
Pentru a deveni parte a trupei. Și ce pot să fac?
Imaginează-ți că mii de oameni fac acest lucru la unison.
Care sunt versurile?
MADISON SQUARE GARDEN
Vrem să mușcăm din Big Apple!
Cine vrea să muște din mine?
Bine, cantați cu mine.
Nu am mai văzut o astfel de interacțiune cu publicul.
Mai bine decât orice trupă, nu?
Vreau să spun, Queen, cât timp poate să dureze?
- Ți-a spus ceva? - Nu explicit.
Dar CBS este interesat de albumul solo.
- Asta e o sumă mare. - Cam de mărimea lui Freddie?
Ar trebui să-i sugerezi.
- Cum merge? - Bine.
- John? Altă băutură? - Nu, mulțumesc.
- Freddie! - Aici erai.
- Ai fost grozav. - Pentru că știam că te uiți.
Avem o grămadă să ne spunem.
- Mulțumesc. - El e prietenul meu, David.
David, el e Freddie.
- Performanță excelentă. - Mulțumesc.
Foarte amabil, apreciez.
Mulțumesc foarte mult.
Unde e inelul tău?
Nu vreau să călătoresc cu ceva atât de valoros.
Freddie, ai promis că vei întâlni unii oameni.
Zău?
- Trebuie să pleci. Ne vedem curând? - Bineînțeles.
- Mă bucur că te-am cunoscut, David. - Asemenea.
- Încă o dată, bravo. - Și ție.
Mulțumesc că ați făcut așa drum lung.
Ai interviul pentru MTV și...
spectacol special... Ne întoarcem aici vineri.
Ascultă-mă.
Știi cine a vândut 4% din toate înregistrările de anul trecut?
Peste tot în lume?
Michael Jackson. Nu The Jackson 5.
Michael Jackson. Și cred că tu poți să faci mai bine.
Am o ofertă de la CBS Records.
Sunt o grămadă de bani și ar trebui să o iei în considerare.
Îmi ceri să mă despart de trupă?
Îți arăt doar ce înseamnă o carieră solo.
Sfârșitul frustrărilor tale.
Frustrările mele?
Paul?
Nu știu despre ce vorbești, John.
- Poate că nu ai înțeles? - Da, domnule?
Opriți mașina.
Pleacă! Ieși din mașină! Ești concediat.
Ce vrei să spui, concediat? Freddie! Ești drogat?
- Ce vrei să spui? - Ieși afară sau te omor!
- Ieși, trădătorule... - Nu gândești limpede!
Ieși afară! Ieși din mașina mea!
Concediezi șarpele greșit, Freddie. Vei regreta!
Pleacă de aici!
Condu!
Știai ceva despre asta?
L-am avertizat să nu o facă. Lăcomie pură.
- Voia să-mi despartă familia. - Putem avea grijă de trupă!
Nu avem nevoie de el.
Ce știi despre familia mea?
Știu cum e să nu aparții.
Un gay catolic din Belfast...
Cred că tata mai degrabă m-ar vedea mort
decât să mă lase așa cum sunt.
Voi avea grijă de tine, Freddie.
Dacă mă lași.
Ce ascunde Freddie? Bărbații lui Queen.
- Ce citești? - Despre cricket.
- Suntem o trupă rock. Nu cântăm disco. - Nu e disco.
Atunci ce este?
- Queen. - Scuze, dragilor, am uitat de timp.
L-ai concediat pe Reid fără să ne întrebi. Nu decizi în numele trupei!
Îmi pare foarte rău, dragă. Dar am făcut-o.
În plus, Miami va fi managerul nostru.
- Nu, scumpule? - Mă voi gândi la asta.
Nu.
- Iar ești drogat? - Bravo băi Columbo.
- Trebuie să încetinești, Fred. - Nu fi plictisitor, sunt aici.
Chiar ești?
Nu-mi pasă dacă ești muci.
Atâta timp cât poți să cânți.
- Nu vreau să o cânt, John. - Atunci sunt de acord!
- Ce înseamnă asta? - Imnuri pa, vreau energia cluburilor.
- Corpuri, vreau să mișc oamenii. - Vrei să spui disco?
De ce nu?
- Dispari! Discută trupa. - Tobe?
- Sintetizatoare? - Dacă spui asta.
- Nu suntem noi! - Noi?
- Nu e Queen! - Queen e ce spun eu că e!
Atunci cântă tu la tobe!
- Ia să văd ce boxer ești! - Calmează-te!
Calmează-te. E în regulă, Muhammad Ali!
- Ce acord mișto. - Ai scris tu asta?
- Foarte bun. - Da, va fi.
Dacă tăceți odată și începeți să cântați.
- El a început. - Hai, mă, taci.
Bine, sunt de acord.
Sunt de acord.
Voi improviza.
Freddie, ca lider al lui Quinn, te simți responsabil pentru succes?
Nu sunt un lider, doar un vocalist principal.
Întrebare pentru Freddy, te îndoiești de talentul tău?
- Nu, întrebare stupidă. - Ușor, Fred.
Următoarea întrebare.
Freddie, de ce nu-ți repari dinții?
Locuiesc în Anglia, nu vreau să ies în evidență.
De ce nu-ți rezolvi comportamentul? Voi puneți o întrebare proastă.
În melodia "Viața e reală", ce înseamnă versul "Dragostea este o ruletă"?
Mai mulți parteneri, o posibilitate mai mare de infecție?
Ce? Nu știu, încă n-am înțeles dragostea.
- Înseamnă altceva? - Mai bine îl întrebi pe Roger.
Sunt o mulțime de poze cu tine în tabloide arătând beat sau bolnav.
Cum sunt, beat sau bolnav?
Am fost bolnav săptămâna trecută dacă vă interesează.
Haideți să vorbim despre album. Există vreo întrebare despre muzică?
Părinții sunt zoroastriani, ce cred despre dv?
- Au fost uciși în Irak. - Nu este adevărat.
Vreau să știu dacă sunt mândri de tine.
Ai tăi sunt mândrii de tine? Asta sperau?
- Nu aș spune. - Cine vrea să vorbească despre album?
Mai bine fii bun.
Freddie, poți să comentezi zvonuri despre sexualitatea ta?
Și zvonurile despre lipsa sexualității tale? Sunt o prostituată muzicală, dragă.
Puteți răspunde la întrebare?
- Care-i numele tău, dragă? - Shelly Stern.
- Shelly? - Da?
Chestia aia dintre picioarele tale mușcă?
- Poți să răspunzi? - Unde e amabilitatea?
- Suntem aici patru! - De ce ți-e frică?
Ce vrei? Care este adevărul?
Poți să fii cinstit cel puțin o dată?
Ai mințit despre părinții tăi. - Nu am făcut-o, doar...
- Fanii vor să știe adevărul. - Răspunde la întrebare.
E treaba mea.
De ce ți-e frică? Sexualitatea ta?
- Ce... De ce... - Fanii merită adevărul!
- Cititorii vor să știe! - Ce vor să știe? Ce?
Freddie, ești acolo? Freddie?
Sunt aici. Nu mai pot amâna.
MTV ne-a interzis. Tinerii americani. Și am ajutat la crearea MTV.
Americani. Puritani pe dinafară, perverși pe dinăuntru.
Nu voi mai merge în turneu în America.
Și eu sunt vinovatul. Nu tu care ai fost cu ideea
să te îmbraci ca femeile, nu tu...
chiar tu, care ai scris lucrul ăsta! Nu.
Travestitul nebun Freddie, ciudatul, poponarul.
M-am săturat de turneu, voi nu? Album, turneu, album...
- Vreau să fac ceva diferit. - Suntem o trupă, este treaba noastră.
- Album, turneu... - Am nevoie de o pauză.
- M-am săturat. - Ce vrei să spui, Freddie?
Am semnat o înțelegere cu CBS Records.
- Ce ai semnat? - Și nu ne-ai spus?
Ce fel de contract?
Nu spun că nu vom mai înregistra sau merge în turneu vreodată.
Queen va supraviețui, dar trebuie să fac ceva diferit.
Știți ce vreau să spun? Trebuie să mă dezvolt.
Cum era piesa: "Zbor".
- "Mi-am răspândit aripile și zbor". - Mi-am răspândit aripile și zbor.
- Album solo? - De fapt două. Unul după altul.
- Mai zi ceva și zbori pe fereastră! - Ani, Freddie.
- Vreau să spun, va dura ani de zile. - Ai încredere.
Nu-mi vine să cred.
Cât de mult?
Cât ți-au plătit?
- Vreau să știu cât de mult! - 4 milioane de dolari!
- Mai mult decât Queen vreodată. - Rutina ne ucide.
Trebuie să vă despărțiți de certuri.
Ce cântec se duce la album, al cărui single, care a scris ce,
care ia cei mai mulți bani, cine e pe partea B, toate astea.
- Aveți nevoie de o pauză. - Freddie, suntem o familie.
Nu! Nu suntem!
Nu suntem. Voi aveți familie, femei, copii. Ce am eu?
Ai 4 milioane cu care poate îți cumperi o familie.
Nu voi mai periclita viziunea mea.
Periclita? Glumești?
Ai lucrat la Heathrow înainte să-ți oferim o șansă!
Fără mine, ai fi dentist.
Și în weekend a-i interpreta blues în pub!
Și tu ai fi dr. Brian May,
autor al unei mari disertații despre univers pe care nimeni nu o citește.
Și Dicky... la tine...
nu-mi trece nimic prin cap.
Am studiat ingineria electrică. Se încadrează în criteriile tale?
Perfect.
Tocmai ai omorât-o pe Queen.
Ai nevoie de noi, Freddie.
- Mai mult decât crezi. - Nu am nevoie de nimeni.
MUNCHEN, 1984.
Alo?
- Paul, pot vorbi cu Freddie? - Mary, e ocupat acum.
Lucrează zi și noapte.
- Spune-i că am sunat. - Nu îți face griji, e pe mâini bune.
O să-i spun că ai sunat. Pa!
- Freddie, e minunat. - E rahat!
Doar un moment. Adăugați tonuri înalte.
- Unde e? Vreau să vorbesc cu el. - Muncește din greu.
- Mi-e teamă să discut cu el pentru pauză. - Paul, ascultă.
O performanță caritabilă. Concert TV pentru cei înfometați din Etiopia.
Performanțe simultane în Philadelphia și Londra,
vor urmări un miliard de oameni. Queen ar trebui să facă parte din ea.
- Îl voi anunța. - Cum să nu.
- Bună. - Bună. Intră!
De ce ai bătut atâta drum?
Nu răspunzi și te-am sunat...
Și am avut un vis urât, s-a întâmplat ceva groaznic...
Nu, am lucrat, atâta tot.
Freddie, arde lumânarea de la ambele capete.
Dar splendoarea este divină.
Omenirea este o condiție care necesită puțină anestezie.
- Mi-e dor de tine. - Și mie. Mi-e dor de tine atât de mult.
Dar trebuie să termin al doilea album.
Am nevoie de tine... să rămâi aici cu mine.
Numai tu și cu mine.
Am nevoie de dragostea vieții mele.
Și Queen? Jim încearcă să ia legătura cu tine
despre LIVE AID, dar nu răspunzi.
Ce este LIVE AID ?
Nu ai auzit?
Un concert cum nu va mai fi vreodată!
Pentru cei înfometați din Africa.
Poate că Paul a crezut că este o idee rea,
să mă distragă când muncesc. E important să finalizez albumul.
Rămâi cu mine și voi fi bine!
- Freddie, nu pot. - Bineînțeles că poți.
- Am nevoie de tine, Mary. - Freddie, sunt însărcinată.
Cum ai putut?
Cum aș putea?
Asta nu are nimic de-a face cu tine!
Freddie! Îmi pare rău că am întârziat.
Mary?
Ce surpriză plăcută.
Hans, intră. Simțiți-vă confortabil.
Aș fi vrut să fi știut că vii.
- Aș fi curățat locul. - Nu stau.
Stai. Mary, oprește-te! Nu pleca!
Mi-ai zis că ai avut un vis.
Ce vis?
Am vrut să vorbesc cu tine, dar...
a fost ca și cum aș fi vorbit cu tatăl meu.
Ai încercat să-mi spui ceva...
dar nu ai putut.
Pentru că nu aveai voce.
Freddie, vino și salută oaspeții.
Sunt nerăbdători să te întâlnească.
Doar un moment.
Mary!
Sunt fericit pentru tine, Mary.
Chiar sunt.
Doar...
- Sunt speriat. - Nu trebuie să fii!
Indiferent de tot, ești iubit.
De mine, Brian, Dicky, Roger... familia ta.
E de ajuns.
Și acești oameni... lor nu le pasă de tine.
Lui Paul nu-i pasă de tine.
Nu ai ce căuta aici, Freddie.
Vino acasă.
Acasă.
Freddie?
Ce faci, te vei îmbolnăvi!
De ce nu mi-ai spus despre LIVE AID ?
Concertul de caritate pentru Africa?
Ar fi o perturbare, n-am vrut să-ți irosesc timpul...
- Trebuia să-mi fi spus. - Sigur că ți-am zis!
Ai uitat. Întotdeauna uiți.
Intră să bei ceva.
Ești concediat.
Ce vrei să spui?
Vreau să dispari din viața mea.
- Mă învinovățești tocmai că am rămas? - Mă învinovățesc pe mine.
Sunt concediat? Chiar așa?
După toate prin câte am trecut împreună?
Gândește-te la pozele pe care le am.
Știu cine ești, Freddie Mercury!
Știi când îți dai seama că ai putrezit?
De-a binelea?
După musculițe.
Musculițe mici și murdare.
Ce vin să se așeze pe ce-a rămas.
Dar nu mai ai pe ce să te așezi.
Deci, zboară, fă ce vrei cu pozele și poveștile,
dar promite-mi un lucru.
Să nu-ți mai văd niciodată fața.
Niciodată.
Nu am vrut să spun asta...
Îmi pare rău, Freddie, întoarce-te!
Am de gând să rezolv lucrurile!
Nu mă doare că mi-am întrerupt prietenia
Dar poți avea grijă de o persoană numai...
Dle Prenter, Freddie a avut mulți parteneri?
Da.
- Așa e? - Da, avea nenumărați parteneri.
Într-adevăr nenumărați.
Făcea petreceri nebunești și găsea parteneri
- în fiecare noapte, și a devenit o rutină. - Ai văzut adevărata lui față?
Fostul Freddie și cel din prezent...
Nu mai simte pasiunea pentru muzică.
Alo?
- Alo? - Miami?
- Freddie, ce mai faci? - Concertul pentru Africa...
- Unde ai vrut Queen... e încă... - Vrei să spui "LIVE AID"?
Toți interpreții sunt cunoscuți deja. E prea târziu.
- Vreau să mă reconectez la nava bază. - Nu vor să audă de tine.
Sunt încă supărați.
Dacă îi întrebi, poate vor veni. Vreau să le vorbesc.
Doar să le vorbesc...
Suntem o familie.
Știi, în familie... sunt certuri.
- Tot timpul. - O să-i sun.
Mulțumesc...
Jim.
Ca cineva care îl cunoaște cel mai bine,
cum l-ați descrie ca persoană?
Pentru mine va fi mereu pakistanezul mic și speriat
care se teme de singurătate.
Sper că ne ascultă și își dă seama ce a pierdut.
Unde sunt?
Întârzie.
- Bună, băieți. - Jim.
Vreți ceai, cafea, arme?
Doar cereți.
Deci?
- Cine vrea să înceapă? - Încep eu.
Știu că sunt un idiot și... aveți dreptate să fiți supărați.
Am fost încrezut, egoist...
- De fapt, un nenorocit. - O introducere puternică.
Dacă vreți îmi dau cămașa jos și mă biciuiesc în fața voastră.
- Sau vă întreb pur și simplu. - Mie îmi convine autoflagelarea.
- De ce aveți nevoie ca să mă iertați? - Asta vrei, Freddie?
- Te iert. În regulă? Putem merge? - Nu.
În Munchen am avut o echipă mare, le-am spus exact ce vreau,
și problema a fost...
că așa au făcut.
Nu a existat rezistența din partea lui Roger...
nici corecțiile voastre la text.
Nici înfățișările voastre ciudate.
Am nevoie de voi.
Și voi de mine.
Recunoașteți, nu arătăm rău pentru patru regine vârstnice.
Hai ziceți condițiile.
Ne poți lăsa o clipă, Fred?
- De ce ai făcut asta? - Așa mi-a venit.
Va fi bine, au nevoie doar de timp.
Dacă nu am timp?
Ce vrei să spui, Fred?
Poți intra dacă vrei.
Am decis...
Ce am decis?
Fiecare cântec, indiferent cine este autorul muzicii, versurilor
semnăm Queen, nu unul dintre noi.
Doar Queen. Banii, meritele, sunt împărțite în 4 părți egale.
- S-a făcut. - Problema e oamenii din jurul tău.
- Paul e afară. L-am concediat. - Motivul?
Ticăloșenie.
- Ce altceva? - Bob Geldof. L-am sunat să-l conving
să vă bage la LIVE AID , dar vrea imediat răspunsul vostru.
Trebuie să decideți.
Biletele sunt vândute. 100.000 de oameni pe Wembley,
100.000 la stadionul JFK din Philadelphia,
televiziuni din 150 de țări ale lumii, 13 sateliți...
Jocurile Olimpice au avut doar 3.
Nu am mai cântat de ani de zile.
E o sinucidere să cântăm din nou în fața a milioane de oameni.
De fapt, mai mult de 1,5 miliarde.
- Cine sunt acești 4 dinozauri? - Unde e Madonna?
Apariții de 20 de minute. Toți au aceleași condiții.
Jagger, Bowie, Elton...
McCartney, The Who, Led Zeppelin...
Phil Collins, REO Speedwagon, Bob Dylan.
- O companie bună. - Oricine vrea să spună ceva va fi acolo.
Știu doar că, dacă ne trezim după concert,
și nu suntem parte din el...
vom regreta până la moarte.
Vă rog.
În fiecare zi în San Francisco există încă două persoane
care află că au SIDA, o boală pentru care nu există medicamente.
Deoarece medicii au izolat virusul în 1983,
cercetarea continuă.
Deși virusul care distruge sistemul imunitar este detectat,
vom aștepta ani de zile pentru leac.
Noul test va asigura că nimeni nu este infectat prin transfuzie.
Ai înțeles?
Următorul pas este tratamentul, care nu este eficient.
- Să ne oprim. - Scuzați-mă... Sună ca un rahat.
Ați rămas grozavi cu toții. Sună bine.
- A trecut ceva vreme. - Gâtul mi-e ruginit.
- Mai avem o săptămână. - Vom reuși.
Suntem bine, Fred.
- Ai nevoie de o pauză, atâta tot. - Da.
- Vrei o băutură, Rog? - Da, în josul drumului este un pub bun.
Înainte să plecați...
- Aveți un moment? - Da, ce este?
Am.
Ai ce?
SIDA.
Voiam să auziți de la mine.
- Fred... îmi pare atât de rău. - Brian, oprește-te! Nu.
Deocamdată, rămâne doar între noi, bine?
Deci, vă rog...
dacă faceți tam-tam sau o dramă sau, cel mai rău,
mă obosiți cu mila voastră, este doar o pierdere de timp.
Timp care poate fi folosit pentru a crea muzică.
Asta e tot ce vreau să fac cu timpul ce mi-a rămas.
Nu am timp să fiu o victimă,
băiatul din posterul SIDA, poveste de avertizare.
Nu. Eu decid cine sunt.
Voi fi ceea ce m-am născut să fiu.
Un interpret.
Ce dă oamenilor ceea ce vor ei.
Atingerea raiului.
Al naibii Freddie Mercury.
Ești o legendă, Fred.
Să fii sigur de asta. Cu toții suntem legende.
Dar ai dreptate, sunt o legendă.
Dați-mi o șansă să-mi aliniez diavolii din coardele vocale,
și vom face o gaură prin acoperișul stadionului.
Wembley nu are acoperiș.
- Bine. - Are dreptate, nu are.
Atunci vom face o gaură în cer.
Deși plângeți ca 3 fetișcane încă vă iubesc.
- Ajunge cu asta. - Beți?
Da.
ZIUA CONCERTULUI LIVE AID, 1985.
La ce vă uitați?
Credeți că puteți face mai bine?
Toți sunt critici.
Este amiază la Londra, 7 dimineața în Philadelphia.
În jurul lumii e timpul pentru LIVE AID !
Puteți plăti prin card, telefon, numerar.
E important, nu primesc destui bani și toți acești oameni
nu cântă pentru ei, ci pentru sănătatea celorlalți.
Deci, dați-ne banii acum! Sunați și dați bani.
Aveți sau nu, dați oamenilor care suferă de foame.
Vrem să colectăm milioane de lire sterline, sunați...
Știi câți de Jim Hutton sunt la Londra?
N-am vrut să-ți fie ușor.
Ce mai faci, Freddie?
Am fost puțin pierdut.
Ai avut dreptate. Mi-ar prinde bine un prieten.
- Vrei să bei un ceai cu mine? - Ceai?
- Jim, cum l-ai întâlnit pe Freddie? - Lucrați împreună?
Jim este prietenul meu.
- E bine să ai un prieten. - Serviți, că ea a pregătit.
- Mulțumesc. - Freddie, favorita ta.
- Trebuie să plec, mamă. - Dar tocmai ați venit.
Ce vrei să spui?
Trebuie să ajungem la Wembley.
Vă vine să credeți? Jim n-a fost niciodată la un concert rock.
- Adevărat. - Queen cântă la LIVE AID .
Noi contribuim la ajutarea copiilor din Africa. Și este gratuit.
Gânduri bune, cuvinte bune, fapte bune.
Cum m-ai învățat, tată.
Te iubesc, fiule!
Pa, Kash. Și eu te iubesc, mamă.
De fapt...
vă trimit un sărut de pe scenă.
Kash...
Pornește televizorul.
- Bună, Mary! - Bună, Brian. Am venit să vă urez noroc.
Bună, iubire.
Mary, David, el e Jim.
Jim, Mary și David.
- Mă bucur să vă cunosc. - Bună.
Ne vedem mai târziu.
De aici nu vei vedea prea mult, mergi cu ei.
Ce ziceți de David?
Un tip minunat.
Cred că e homosexual.
- Dar cine nu e? - Suntem gata?
Ne face o deosebită plăcere să anunțăm următorii artiști
și ei sunt...
Maiestatea sa... Queen!
Vă mulțumim și la revedere!
Vă iubim!
Freddie Mecury a murit de pneumonie cauzată de SIDA
pe 24.11.1991 la 45 de ani.
Până la sfârșitul vieții a avut o relație delicată cu Jim.
Freddie și Mary Austin au rămas prieteni pe viață.
A fost incinerat după canoanele Zoroastrismului.
Bohemian Rhapsody a stat sus 2 săptămâni în top
la 16 ani de la prima sa apariție.
În 1992 Queen și Jim Beach au făcut "MERCURY PHOENIX TRUST"
în memoria lui Freddie și pentru lupta împotriva SIDA în lume.
Traducerea și adaptarea: Snake_Eyes